![](http://avecplaisir.cz/wp-content/uploads/2021/02/DSC_0518-1140x760.jpg)
Celiak u nás doma
Když byly synovi zhruba čtyři roky, úplnou náhodou jsme zjistili, že pravděpodobně trpí celiakií. Neměl vůbec žádné “typické” příznaky, ale v krvi měl pozitivní protilátky. Tehdy jsem se hodně vyděsila a ve dne v noci řešila, co to pro nás všechny bude znamenat a jaké změny ve stravování budeme muset podstoupit. Nicméně následné vyšetření neprokázalo žádné poškození v synově zažívacím traktu, a nebylo tedy nutné přistoupit k bezlepkové dietě. Ulevilo se mi a spoléhala jsem na to, že syn bude nadále pouze sledován na gastroenterologii a jeho stav se nebude zhoršovat.
Bohužel, v říjnu loňského roku už se poškození prokázalo a bezlepková dieta se stala nevyhnutelnou. Opět jsem začala mírně hysterčit a jako první jsem začala zjišťovat možnosti bezlepkového stravování v synově škole (právě nastoupil do první třídy). Ty byly bohužel nulové a proto jsme Kryštofa museli přeložit na jinou, vzdálenější školu, která ovšem bezlepkové obědy nabízí.
Největší obavy jsem ale měla samozřejmě z toho, jak budu dál vařit a péct a mou paniku násobil fakt, že syn je tvor velice vybíravý a bez problémů sní tak pět druhů jídel. :)
Nakonec, s půlročním odstupem, musím říct, že moje obavy byly celkem zbytečné. Nebo tedy minimálně dost zveličené. Domácí vaření a pečení vůbec není tak náročné, jak jsem si zpočátku představovala. Hlavní jídla, na která jsme zvyklí, jsou většinou přirozeně bezlepková a když už výjimečně potřebuji zahustit třeba omáčku, jen sáhnu po té správné bezlepkové směsi místo klasické pšeničné mouky. Když máme těstoviny, prostě uvařím dva druhy, lepkové a bezlepkové. Bramborové knedlíky už vařím bezlepkové i pro nás, používám na ně mimojiné kukuřičnou mouku, takže jsou pak hezky žluté a chutí jsou úplně stejné jako lepkové.
![](http://avecplaisir.cz/wp-content/uploads/2021/02/DSC_0536-1024x683.jpg)
Jediný větší problém byl s pečivem, to z obchodu mi připadá naprosto nepoživatelné, navíc poměrně drahé, a upřímně jsem se bála, že takto chutná veškeré pečivo bez lepku. Naštěstí mi tehdy sestra poslala odkaz na facebookovou skupinu o nějakém “Jurečkovi” a ten “Jureček”, tedy chleba s psyliem, mi vrátil důvěru v bezlepkové pečivo. :) Našla jsem tam i spoustu další inspirace na různé bulky, housky a rohlíky a od té doby už nic z toho kupovat nemusím.
![](http://avecplaisir.cz/wp-content/uploads/2021/02/DSC_0779-1024x683.jpg)
Je pravda, že pravidelná příprava domácího pečiva je časově náročná, ale zvykla jsem si na to. Pro nás ostatní peču klasický lepkový kváskový chléb, tak ten “luxus” křupavého domácího chleba chci dopřát i synovi. :)
Myslím si, že prozatím jsme bezlepkovou dietu zvládli a další možné překážky, jakými jsou třeba stravování během dovolených, dětské tábory a podobné, budeme řešit, až přijdou. A také si už nyní tiše přeju, aby si Kryštůfek našel nějakou hodnou manželku, která bude na jeho dietu dbát. A kdyby náhodou ne, určitě se o sebe bude umět postarat i sám. :)
![](http://avecplaisir.cz/wp-content/uploads/2021/02/DSC_0606-2-1024x683.jpg)
Na závěr bych chtěla povzbudit Vás všechny, které potkala diagnóza celiakie, nevěště hlavu předčasně, vůbec to není s ní tak zlé, jak to zpočátku vypadá!
![](http://avecplaisir.cz/wp-content/uploads/2016/03/DSC_0694-scaled.jpg)
![](http://avecplaisir.cz/wp-content/uploads/2021/02/DSC_0244-75x75.jpg)